Aplicació+de+les+TIC

toc =APLICACIÓ DE LES TECNOLOGIES DE LA INFORMACIÓ I LA COMUNICACIÓ A CADASCUN DELS PARADIGMES D’APRENENTATGE: conductisme, cognitivisme i constructivisme= = =

Des del punt de vista conductista, tota la conducta humana (inclòs l’aprenentatge) pot modelitzar-se, de manera que l’ésser humà pot aprendre qualsevol cosa si l’aprenentatge es programa adequadament i es realitzen les pràctiques i els exercicis necessaris. En el conductisme d’Skinner, es parteix d’una concepció empirista del coneixement. L’associació basada en l’esquema (estímul-resposta) és un dels mecanismes centrals de l’aprenentatge. Seguint la teoria del coneixement operant d’aquest autor, quan s’esdevé un fet que actua de manera que incrementa la possibilitat que es doni una conducta, aquest fet és un reforçador. Segons Martí (1992:65 a Urbina 1999:2)

“las acciones del sujeto seguidas de un reforzamiento adecuado tienen tendencia a ser repetidas (si el reforzamiento es positivo) o evitadas (si es negativo). En ambos casos el control de la conducta viene del exterior”

En paraules d’Skinner (1985,74 a Urbina 1999:2):

“toda consecuencia de la conducta que sea recompensante o, para decirlo más tecnicamente, reforzante, augmenta la probabilidad de nuevas respuestas”.

D’aquesta línia de pensament se’n desprenen un seguit d’idees:
 * Un paper passiu del subjecte
 * Una organització externa dels aprenentatges els quals poden ser representats per unitats bàsiques elementals.
 * L’existència d’unes lleis de l’aprenentatge que són comunes a tots els individus.

Les primeres utilitzacions educatives dels ordinadors es basen en l’ensenyament programat d’Skinner consistint en el que s’anomena l’EAO o CAI en anglès (Computer Assited Instruction) que es basa en programes d’exercicis pràctics i precisos basats principalment en la repetició. Aquest tipus d’instrucció té el seu màxim auge a partir de mitjans dels anys 60 de la mà de Patrick Suppes. Seguint aquest paradigma, cal entendre que cada pas capacita al subjecte per abordar el següent, el que implica que el material s’ha d’elaborar en petites etapes permetent així numeroses respostes que han de ser convenientment reforçades. La seqüència del material serà linial i consubstancial a la pròpia matèria en la majoria dels casos. Per Skinner, el subjecte no ha de tenir cap dificultat si el material ha estat ben dissenyat. S’ha de destacar doncs, la importància dels bons programadors de material. Destaquen com a avantatges de l’EOA la facilitat d’us ja que no es pressuposen coneixements previs, la possibilitat de programar la seqüència de l’aprenentatge d’acord amb les necessitats de l’alumne i per tant, la facilitat de personalitzar l’ensenyament i l’afavoriment de l’automatització d’habilitats bàsiques que poden ser útils per aprenentatges més complexos. Com a inconvenients de l’aplicació del conductisme a les TIC destaquen la passivitat en que es col·loca a l’alumne i la poca flexibilitat en la seqüència dels continguts i sovint, la fragmentació excessiva d’aquests i de fet, la personalització superficial de l’ensenyament, ja que aquesta no es fa tenint en compte el ritme de cada estudiant. Com a conclusió cal dir que molts dels programes actuals es basen en els pressupòsits conductistes, tot i que evidentment, també hi presenten diferències notables. Ens podem fixar principalment en la descomposició de la informació en unitats el disseny d’activitats que requereixen una resposta i la planificació del reforç.

**__2. El cognitivisme i les TIC__**
És una evolució del conductisme, nascut d'una crítica a aquest. En el cognitivisme es dóna l'inici de les TIC, en forma de una programació estructurada. Amb el concepte de la màquina de Touring i a les nocions d'autòmat algorítmic universal, aquest dos conceptes es van ajuntar per formar un model aplicable a qualsevol ordinador. El cognitivisme i la seva estructura de coneixement previ necessari per a descobrir un nou coneixement més especialitzat en el seu interior (construir l'**ambient per a l'experiència**) tenen grans implicacions en la societat de la informació. Les TIC han esdevingut un **espai per l'aprenentatge** augmentant el paper del propi estudiant en l'auto construcció del coneixement. S'ha vist reforçada la relació ja existent entre **estímul i resposta**. En especial a mesura que la tecnologia ha anat desenvolupant-se i oferint cada cop més utilitats i interaccions. Així l'estudiant participa de forma encara més activa en el seu aprenentatge, no sempre conscient del fet. Les TIC permeten la creació de problemes, programes, que l'estudiant interactua en ells i els resol guanyant experiència i coneixement. A mida que treballa d'aquesta manera l'estudiant desenvolupa **noves estratègies** i pràctica les seves **capacitats cognitives**.

Centrant-nos en el constructivisme i els aspectes d'aprenentatge significatiu inherent a aquest paradigma, podem dir que tenim en les Tecnologies de la Informació i la Comunicació les eines que ens permetran aplicar tots els preceptes de la teoria.

Si tenim en compte:

que el resultat de l'aprenentatge significatiu és un model mental dels fenòmens que s'han explorat i manipulat, que els éssers humans som constructors naturals de models, que els models mentals són representacions riques, complexes, interconnectades i multimodals de tot allò que una persona o grups de persones saben, que els models mentals grupals o col·laboratius els construeixen socialment grups que se centren, col.laborant uns amb d'altres, en una mateixa tasca significativa,

podem dir, com han demostrat investigadors com Frederiksen i White; Mellar, Bliss, White...

que existeix una clara relació entre la construcció de models i els models mentals i que l'activitat que afavoreix la construcció d'un model mental de manera més consistent i productiva **és la construcció de models computacionals **.

Seguint els principis de Jonassen, veiem com un dels aspectes fonamental per la construcció del coneixement és **l'argumentació **__.__ Facilitar el desenvolupament d'aquesta habilitat es fa possible ara gràcies a l´aparició d' **eines cognitives basades en la tecnologia i anomenades CSCA **  (computer-supported collaborative argumentation, o el que és el mateix argumentació col·laborativa assistida per ordinador. Són entorns estructurats per introduir el estudiants en el joc dialògic, en aquesta línia es situen els espais de debat, fòrums de discussió... que poden fer-se servir per recolzar la recerca de solucions per diferents tipus de problemes i que permeten doncs la interrelació, el diàleg entre els estudiants i la creació de coneixement aprofitant l´experiència dels demés.

Des d'un punt de vista psicològic i d'acord amb les afirmacions de César Coll, aprenem sempre d'altres i amb altres; l'aprenentatge ,especialment l´aprenentatge intencional, el que te lloc en situacions educatives formals i escolars, és el resultat de processos complexes interactius i comunicatius, per tant, la utilització d'eines cognitives com les que acabem d´anomenar (CSCA) possibiliten aquesta interacció i accés a la informació sobre la que l´alumne actuarà, processarà, organitzarà, se l´apropiarà i la confrontarà amb altres donant-li sentit i significat. Veiem com les característiques pròpies de les TICS i les seves potencialitats encaixen plenament amb els principis teòrics del constructivisme doncs:


 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">Impliquen previsió i planificació de les accions. Per tant **afavoreixen l'autorregulació**
 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">Són __interactives__, permeten una relació activa amb la informació. **Potencien el protagonisme de l´alumne**. Faciliten l´**adaptació a diversos ritmes d'aprenentatge.** Tenen **efectes positius per a la motivació i l´autoestima** dels estudiants.
 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">Multimèdia. **Faciliten la generalització de l´aprenentatge**, doncs permeten la integració, la complementarietat i el trànsit entre diferents sistemes i formats de representació.
 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">Són dinàmiques, ajuden a treballar amb simulacions de situacions reals. **Afavoreixen l'exploració i la indagació.**
 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">Connectivitat. Permeten el treball en xarxa d´agents educatius i aprenents, **obren noves possibilitats al treball grupal i col·laboratiu**.
 * <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">**Acceleren la comunicació** entre estudiants i correctors i entre estudiants i tutors. El temps que es triga a retornar el treball d´un alumne en un entorn presencial, es pot reduir amb l´us de les TIC.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Amb **l´hipertext**, els alumnes s´enfronten a blocs de text que representen "**unitats cognitives**" i que poden estar situades en **diversos nivells de cognició**, així l´estudiant troba en aquestes unitats informació que complementa i amplia la informació que ja han assolit, i aquest procés be condicionat pels seus propis interessos, necessitats i objectius.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">La disponibilitat ràpida de informació (buscadors, biblioteques digitals, vídeos...) anima als alumnes en la recerca d´informació que els resulta d'interés pel seu propi aprenentatge.
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Permeten la **creació de "comunitats de construcció de coneixement"**, doncs poden treballar conjuntament un tema, presentant al grup tot allò que han experimentat, descobert i treballat.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Coincidim amb Stefany Raquel Hernández quan ens diu que: "El constructivismo ofrece un nuevo paradigma para esta nueva era de información motivado por las nuevas tecnologías que han surgido en los últimos años. Con la llegada de estas tecnologías (wikis, redes sociales, blogs...), los estudiantes no sólo tienen a su alcance el acceso a un mundo de información ilimitada de manera instantánea, sino que también s**e les ofrece la posibilidad de controlar ellos mismos la dirección de su propio aprendizaje"**

<span style="display: block; font-family: Verdana,sans-serif; text-align: left;">Si tenim en compte que una de les característiques del constructivisme és la **col·laboració** entre alumnes-professors, alumnes-alumnes..., eines com les wikis facil·liten aquesta relació entre els estudiants doncs, amb independència de la informació que poden trobar a la wiki, ells mateixos poden crear-la i compartir-la amb els altres, **fomentant d´aquesta manera la construcció del coneixement**. **S´involucren de manera** __activa__ en el procés i tenen la sensació de **pertinença a un grup**, aspectes que estimulen l´estudiant.

<span style="display: block; font-family: Verdana,sans-serif; text-align: left;"> <span style="font-family: Verdana,sans-serif;">De forma similar es poden usar els **blogs** ( <span style="font-family: Verdana,sans-serif; text-decoration: none;"> [] ) que incentiven aspectes com l'escriptura i la comunicació, i que poden ser utilitzats pel professors com a eina de seguiment del procés d'aprenentatge de l´alumne. De la mateixa manera l'estudiant pot mostrar les seves habilitats en l´ús de les tecnologies incloent tot tipus d'imatges, vídeos, gràfics... que il·lustrin els seus treballs.

<span style="display: block; font-family: Verdana,sans-serif; text-align: left; text-decoration: none;"> D'altra banda, tenint en compte que el constructivisme aposta pels diferents estils d'aprenentatge de les persones i pel respecte a les individualitats, veiem com l'aplicació de les TIC ajuda a la creació de "micromons" on l´estudiant troba eines que pot fer servir amb independència i en funció de les seves necessitats educatives, aconseguint una experiència d'aprenentatge única.

__4. Conclusions__
<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">Si be és cert, que el **constructivisme** pot ser aplicar a les aules tradicionals sense necessitats de l´ús de les TIC, un cop analitzades les característiques que aporten al procés d´aprenentatge, podem dir que es converteixen en el vehicle idoni per desenvolupar un ensenyament de tipus constructivista, doncs funcionen com elements molt importants per la construcció del propi coneixement. <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; font-size: 90%;">Les TIC en el **cognitivisme** esdevenen un espai d'aprenentatge, ampliat i enriquit, on es pot exercitar les capacitats cognitives, guanyar noves estratègies per a resoldre problemes i en conseqüència coneixement. En elles s'exerceix de forma constant la relació estimul-resposta esdevenint el estudiant més implicat i motivat en el procés d'aprenentatge.

<span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif;">__Fonts d'informació:__

<span style="display: block; font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; text-align: left;"> - César Coll (2003). Psicología de la educación. Barcelona. Editorial UOC
 * <span style="font-family: Verdana,Geneva,sans-serif; font-size: 90%;">- Santos Urbina Ramírez (1999) Informática y teorias del aprendizaje. Universitat de les Illes Balears **

- David Jonassen. Processos d´aprenentatge mitjançant les TIC. Universitat Oberta de Catalunya

- Otto Peters (2000). "Digital learning environments: New possibilities and opportunities". //International Review of Research in Open and Distance Learning.//

- Stephany Hernández Requena. El modelo constructivista con las nuevas tecnologías aplicado en el proceso de aprendizaje[]

- Manuel Benito. Desafíos pedagógicos de la escuela virtual. Las TIC y los nuevos paradigmas educatios. [|http://sociedadinformacion.fundacion.telefonica.com/telos/articulocuaderno.asp@idarticulo=2&rev=78.htm]